![God figur: -Hovedrolleinnhaver, Sigurd Myhre, gjør en meget god tolkning av Danny. En karakter fylt av forakt. Forakt for samfunnet han er en del av, menneskene rundt seg, og seg selv, skriver vår anmelder.](https://image.universitas.no/181077.webp?imageId=181077&width=960&height=540&format=jpg)
På krigsstien
Simon Stephens stykke, Motortown, blir fremstilt som høyaktuell samfunnskritikk signert Nationaltheateret. Stykket er lekkert presentert, men selve samfunnskritikken føles litt fjern.
Motortown er et samtidsstykke skrevet av den toneangivende britiske dramatikeren Simon Stephens i 2005. Dette er første gang forestillingen settes opp i Norge. Stykket handler om en hjemvendt soldat som sliter med ettervirkningene av krig. Danny, hovedpersonen, er tilbake i byen han vokste opp i etter å ha tjenestegjort i Irak. Han oppsøker menneskene og stedene fra sitt gamle liv, men føler seg ikke lenger som en del av det. Ingen vil egentlig vite av han lenger. Han er blitt så rar. Han føler seg fremmedgjort og rotløs. Hans skrantende mentale helse blir mer og mer synlig utover stykket. Halvveis ut møter han veggen.
Stykket er rått og brutalt. Intensiteten tiltar i takt med at Dannys mentale helse forverres. Denne intensiteten understrekes av den minimale scenografien. Et par stoler her, en likpose i en annen scene, et bord. Denne sparsommeligheten kler Motortown godt. Det er skuespillerne som er i fokus og som driver stykket fremover. Det er mange sterke rolleprestasjoner.
Hovedrolleinnhaver, Sigurd Myhre, gjør en meget god tolkning av Danny. En karakter fylt av forakt. Forakt for samfunnet han er en del av, menneskene rundt seg, og seg selv.
Stykket blir presentert som samfunnskritikk, men arbeiderklassegutten som etter endt militærtjeneste blir sendt tilbake til samfunnet uten noe å ta seg til, uten noe form for støtteapparat, fremstår litt unyansert i et Norge hvor krigsveteraner etterhvert følges nøye opp. Som navnet illuderer (Motortown er et annet navn på byen Detroit) virker det mer aktuelt for land som USA. Det betyr ikke at det ikke er interessant, men presentert som samfunnskritikk treffer det ikke spikeren på hodet.
mari.mjaaland@universitas.no